Feltöltve: 2011-11-04 16:53:11
Megtekintve: 1984
Híd
Egy fűszál-hídon, láttam, indul, megáll
csöpp pettyes játék: katicabogár.
Hová indult? A kékbe át? Titok
minden megállt, minden elindított.
Minden út híd és hidakkal tele
a végtelen kinyúló tenyere.
Hinnéd: híd-bőség, de később a bút
érzed, s híd-vágyad már semmibe bútt.
Ó, kis bogárka, játékgombocska, mi
mások vagyunk, Titok játékai?!
Szemünk rajtad elnézőn mosolyog,
s hátunk mögött leszakadt híd-romok.
Fűszál-hidadra másképpen nézek én:
pici híd a végtelen tenyerén,
de vele éppúgy játszik a Titok,
mint más híddal, remény-pillanatot.
Test- s idő-játék. Életnek ez elég,
e pettyeske, fedőszárny-semmiség?
Fűszál-hídon miként nevezzem én
megállt léted a kékség peremén?
(2009)
Hozzászóláshoz jelentkezz be vagy regisztrálj!